Suositus nikkelin biologiseksi toimenpideraja-arvoksi
Weisell, Jonna; Taxell, Piia; Mahiout, Selma; Porras, Simo; Santonen, Tiina (2024)
Weisell, Jonna
Taxell, Piia
Mahiout, Selma
Porras, Simo
Santonen, Tiina
Työterveyslaitos
2024
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:ISBN:978-952-391-175-8
https://urn.fi/URN:ISBN:978-952-391-175-8
Tiivistelmä
Nikkeliä käytetään seosmetallina erilaisissa teräksissä ja katodinikkelin valmistuksessa elektrolyyttistä prosessia varten. Nikkeliä ja sen yhdisteitä voidaan käyttää erilaisissa pinnoitusprosesseissa, paristoissa, erikoiskojeissa ja laboratoriovälineissä sekä katalysaattorimateriaalina. Niukkaliukoiselle nikkelille altistumista on tyypillisesti hitsauksessa ja malmikaivauksilla, kun taas liukoiselle nikkelille nikkelin rikastuksessa, nikkelikemikaalien valmistuksessa ja pintakäsittelyssä. Nikkelin ei-työperäisiä altistumislähteitä ovat ravinto ja vähäisissä määrin ilma.
Nikkeliyhdisteet aiheuttavat keuhko- ja nenäsyöpiä. Karsinogeenisuuden mekanismien arvioidaan olevan epäsuoria. Syöpäriskin arvioidaan olevan hyvin vähäinen altistumistasoilla, joilla ei esiinny tulehdusvaikutuksia hengitysteissä. Nikkeli ja sen yhdisteet aiheuttavat myös iho- ja hengitystieherkistymistä sekä erityisesti niukkaliukoiset nikkeliyhdisteille altistuneilla on todettu työperäistä astmaa. Lisäksi nikkelillä ja sen yhdisteillä on lisääntymis- ja kehitysmyrkyllisiä vaikutuksia.
Euroopan kemikaaliviraston riskinarviointikomitea on arvioinut, että terveysvaikutusten riski työperäisessä altistumisessa on vähäinen, kun hengitysilman nikkelipitoisuus alittaa 0,03 mg/m3 (hengittyvä pöly, 8 tunnin vertailuaika). Liukoiselle ja niukkaliukoiselle nikkelille voidaan määrittää korrelaation avulla kyseistä ilmapitoisuutta vastaava virtsan nikkelipitoisuus. Virstasta mitataan kokonaisnikkelipitoisuutta ja altistuminen määrittelee, seurataanko biomonitoroinnilla liukoista vai niukkaliukoista nikkeliä.
Työterveyslaitos suosittelee terveysperusteiseksi biomonitoroinnin toimenpideraja-arvoksi liukoisille nikkeliyhdisteille altistuttaessa 12 μg Ni/l virtsasta mitattuna. Niukkaliukoisille nikkeliyhdisteille ei suositella erillistä toimenpiderajaa. Niukkaliukoisille nikkeliyhdisteille altistuttaessa suositellaan pyrkimään siihen, että virtsan nikkelipitoisuudet pysyvät altistumattomien viiterajan 4,5 μg Ni/l tasolla tai sen alapuolella.
Nikkeliyhdisteet aiheuttavat keuhko- ja nenäsyöpiä. Karsinogeenisuuden mekanismien arvioidaan olevan epäsuoria. Syöpäriskin arvioidaan olevan hyvin vähäinen altistumistasoilla, joilla ei esiinny tulehdusvaikutuksia hengitysteissä. Nikkeli ja sen yhdisteet aiheuttavat myös iho- ja hengitystieherkistymistä sekä erityisesti niukkaliukoiset nikkeliyhdisteille altistuneilla on todettu työperäistä astmaa. Lisäksi nikkelillä ja sen yhdisteillä on lisääntymis- ja kehitysmyrkyllisiä vaikutuksia.
Euroopan kemikaaliviraston riskinarviointikomitea on arvioinut, että terveysvaikutusten riski työperäisessä altistumisessa on vähäinen, kun hengitysilman nikkelipitoisuus alittaa 0,03 mg/m3 (hengittyvä pöly, 8 tunnin vertailuaika). Liukoiselle ja niukkaliukoiselle nikkelille voidaan määrittää korrelaation avulla kyseistä ilmapitoisuutta vastaava virtsan nikkelipitoisuus. Virstasta mitataan kokonaisnikkelipitoisuutta ja altistuminen määrittelee, seurataanko biomonitoroinnilla liukoista vai niukkaliukoista nikkeliä.
Työterveyslaitos suosittelee terveysperusteiseksi biomonitoroinnin toimenpideraja-arvoksi liukoisille nikkeliyhdisteille altistuttaessa 12 μg Ni/l virtsasta mitattuna. Niukkaliukoisille nikkeliyhdisteille ei suositella erillistä toimenpiderajaa. Niukkaliukoisille nikkeliyhdisteille altistuttaessa suositellaan pyrkimään siihen, että virtsan nikkelipitoisuudet pysyvät altistumattomien viiterajan 4,5 μg Ni/l tasolla tai sen alapuolella.
Kokoelmat
- Kirjat [568]